И Л Ю З И О Н И С Т Ъ Т
Това е тя, знам го! Тя иска да ни каже нещо, трябва да направим нещо!
Успокойте се, моля Ви! Успокойте се и седнете на мястото си!
След мен. - Успокойте я там, отпред!
От името на Негово Императорско Величество и властите на Виена
заповядвам да бъде арестуван Едуард Абрамовиц,
известен още под името Илюзионистът Айзенхайм.
Предявени са му обвинения в шарлатанство,
нарушение на обществения ред и заплаха за безопасността на Империята.
Не го закачайте! Не смейте! Какво правите? Не го закачайте!
Отвеждат го под стража! Отвеждат Айзенхайм под стража!
Старши инспектор Ули.
Закъсняхте.
Моля за извинение, Ваше височество!
Премахвах някои следи по това дело.
Има ли още такива? - Не много.
Той пак ли го направи?
Как успява?
За съжаление, така и не успях да изясня това.
А питахте ли го? - Той отказва да говори.
Уверен съм, че имате методи и за случаи като този.
Искам да сложа край на това.
Сигурно все имате нещо срещу него. Нещо от миналото му.
Да... Да, мисля, че имам нещо.
Нещо повече - знаем всичко за живота му.
Практически говорихме с всеки, който някога го е познавал.
Казаха ми, че когато е бил дете, срещнал странстващ вълшебник.
Момче...
Според една от версиите, след това вълшебникът изчезнал.
Заедно с дървото, под което седял.
Макар че никой не знае какво се е случило там всъщност.
Хората започнали да мислят, че той обладава особена сила.
Или поне, че е различен от другите деца.
А после... После той срещнал нея.
Внимавай да не се нараниш!
Внимавай, ще се спънеш! - Хайде, бръмбар!
Внимавай, дупка! Уличен плъх...
Избери си една карта.
Пъхни я обратно в тестето.
А сега гледай!
Дукеса фон Тешен,
не бива да останете на място като това.
Те са селяни!
Не забравяйте коя сте!
Заведоха я обратно в замъка
и им забраниха да се срещат.
Но те много скоро се заеха именно с това.
В течение на няколко години, те винаги намираха начин да бъдат за малко заедно.
Хайде, влизай.
В Китай живее фокусник, който може да направи така, че всичко да изчезне.
Хора, коли... Всичко.
Ще идем ли при него?
Ако искаме да бъдем заедно, никой не може да ни спре.
Никога няма да ни намерят.
Обещаваш ли да ме вземеш със себе си?
Ще дойде и този ден.
Ще дойде денят, в който ще избягаме заедно.
Ще изчезнем.
Има таен начин да го отвориш.
Отсега нататък ще ми бъде талисман.
Софи, тук ли си?
Трябва да побързаме, те са вече близо.
Херцогиньо фон Тешен!
Направи така, че да изчезнем.
Направи така, че да изчезнем!
Херцогиньо фон Тешен!
Стойте!
Така, така... Ето ги!
Не смейте! - Не!
Пуснете ме! - Какво правите?
Пуснете ме! - Време е да се връщате вкъщи.
Пуснете ме! - Не, моля ви!
Почакай само, малкия! - Пуснете я!
Не!
Пуснете ме! - Пуснете я, моля ви!
Махни се, момче!
Пуснете ме, прекратете! - Софи!
Едуард! Едуард! - Софи!
Софи...
Повече не я доближавай или следващия път ще арестуваме теб и семейството ти.
Какво се е случило после, остава загадка.
Знаем, че е скитал по света.
Че е започнал да изнася представления пред публика.
Че е сменил фамилията си и станал Айзенхайм.
И ето че почти 15 години по-късно
той пристигнал във Виена.
Живот и смърт.
Пространство и време.
Съдба и случайност.
Всички тези сили витаят из Вселената.
Тази вечер, дами и господа,
ви представям човека, който успя да разкрие тези мистерии
Той се върна от отдалечените ъгълчета на нашия свят,
където и до днес управляват тъмни магове и чародеи,
за да ни покаже как успява да избегне
по загадъчен начин законите на природата.
Посрещнете... Айзенхайм!
Може ли да взема назаем една кърпичка от някого?
От Вас, мадам.
Благодаря.
О, не. Търпение.
А сега...
Бих искал да продължа с кратко изследване върху свойствата на времето.
Ние плуваме по реката на времето от момента, в който се появим на бял свят.
Способни сме да възприемаме измеренията му,
но не сме способни да го управляваме.
Не можем нито да го ускорим,
нито да го забавим.
Или можем?
Всеки от нас е имал прекрасни минути
и на всеки се е струвало, че те летят ужасно бързо.
И тогава много ни се е искало да забавим хода на времето.
А през дъждовен ден ни се струва, че времето минава твърде бавно.
И съжаляваме, че не можем да го ускорим.
Уверявам ви, че са истински.
А сега Вие, мадам. Къде е кърпичката Ви?
Браво!
Моля, дайте!
Моля Ви, дайте, за Бога!
Какво има? - Бедни сме.
Мислите, че сте бедни? - Да.
Бедни сме!
Искам да ви покажа,
че съвсем не сте бедни.
Всичко, което ви е нужно, е в кърпичката.
Благодаря. - Благодаря.
Благодаря.
А останалото е за всички.
Той е добър вълшебник!
Добро утро. - Добро да е.
Кафе? - Не.
Щрудел? Поръчах два.
Нищо не искам, благодаря.
Имаш толкова доволен вид.
Как е пресата? - Този път - три четвърти страница.
Много добре. - Мисля, че по-нататък ще бъде и повече.
Слушай.
Няма никакво съмнение в това, че тези
представления го открояват от тълпата обикновени второразредни фокусници.
Някои от номерата му се доближават до онова,
което сме свикнали да наричаме изкуство.
Той е необичайно ловък за възрастта си.
Ето, виждаш ли?
След такава рецензия, достъпът до двора ни е осигурен.
Ще заработим повече, отколкото си могъл някога да мечтаеш.
Ако е използвал механика, значи всичко е било скрито вътре в стъблото.
Да, разбира се, и аз си мислех за това...
Но не мога да си обясня пеперудите.
Това е просто - тънки нишки. - Това е твърде просто.
Колко човека сте предвидил за вечерта?
Осем в залата и още осем на входа.
Може пък днес да можете по-добре да огледате тези пеперуди.
Влизайте.
Проверете последните десет реда.
Оглеждайте внимателно!
Ще се постараем да включим това в програмата.
Ей, Вие! Не пипайте там!
Кои сте вие? Какво търсите тук?
Аз съм старши инспектор Валтер Ули.
Оглеждам помещенията на театъра.
Виждал съм Ви на сцената и съм доста впечатлен.
Да, доста съм впечатлен. - С какво мога да помогна, инспекторе?
Мисля, че ще Ви бъде приятно да узнаете,
че принцът днес ще присъства на Вашето представление.
Самият принц? - Да!
И, разбира се, по тази причина ние трябва да огледаме театъра.
Мисля, че на някой убиец там би му било тесничко, не съм ли прав?
Да, портокаловото дръвче...
Знаете ли, и по-рано ми се е налагало да виждам нещо подобно, но...
като това - никога. Забележително!
Благодаря. - Дълго мислих как го правите.
И особено над това, как летят пеперудите.
Уверявам Ви, че няма да издам тайната Ви на никого.
В края на краищата, аз не съм само полицай, а и малко фокусник.
Наистина ли? - Да.
Наистина - фокуси с карти, с монети,
леки манипулации...
Няма ли да споделите малко опит?
Какво пък, добре.
Ще Ви покажа един фокус. Играете ли хазартни игри?
Понякога играя.
Готов съм да се обзаложа за тайната на портокаловото дръвче,
че всеки път ще отгатвам в коя ръка държите топчето.
Отлично.
Стиснете го в юмрук,
поставете юмрука си до челото, съсредоточете се
и си представете това, което държите в ръка.
Представихте ли си го? - Да.
А сега изпънете ръце пред себе си.
Топчето е в лявата Ви ръка. - Да.
Може просто да ми е провървяло. - Или някой да Ви е подал знак.
Не.
Всичко е много по-просто. - Да?
Когато вдигате ръка към челото си,
кръвта от нея се оттича.
Всеки път тя ще бъде по-бледа.
Харесва ми този ход. - Моля Ви.
Това е подарък за Вас. - Благодаря Ви.
Значи кръвта се оттича? - Именно. Инспекторе...
Ако не възразявате, трябва да се подготвям за днешното представление.
Да...
Илюзионистът Айзенхайм
Моля всички да станат и да приветстват Негово Императорско Височество -
принц Леополд.
Мисля, че тази вечер можем да завършим разговора за човешката душа.
Всички големи религии ни учат, че след смъртта душата не умира.
Така че какво означава да умреш?
Нужен ми е доброволец от залата.
Човек, който не се бои от смъртта.
Моля ви,
който и да е. Уверявам ви, че с него няма да се случи нищо трагично.
Каква чест, херцогиня фон Тешен!
Познаваме ли се?
Не.
Сигурна ли сте, че не сме се срещали? - Да, разбира се.
Моля Ви да ме гледате в очите. Само в очите
и никъде другаде.
Помахайте на себе си с ръка.
Завъртете се.
А сега направете реверанс.
Вън!
Браво!
Явно им е харесало. Чакат те вече пет минути.
Ваше Височество, позволете ми да Ви представя
г-н Айзенхайм, илюзионист.
Вие сте невероятен. - Благодаря че дойдохте.
Надявам се, че Ви е харесало?
Да, но не само. Вашето представление даде повод за дискусия
за поведението на Вашата помощничка херцогиня фон Тешен.
Толкова сте я поразил, че тя и досега мълчи.
Вие какво, да не сте я хипнотизирал на сцената?
В известен смисъл. - Бих искал да се науча на този трик.
Хората смятат, че обладавате свръхестествени сили.
Готов ли сте да го потвърдите? - Никога не съм казвал нещо подобно.
А ако Ви задам няколко въпроса? - Нека чудото си остане чудо!
Все пак не сте длъжен да ми разкривате това, което не мога да разбера.
Както желаете.
Очевидно Вашите помощници се крият зад огледалата,
или някъде другаде, в точно такива пелерини.
Лампите осветяват по специален начин фигурите им, или криви огледала?
Това е само един от възможните способи.
Разбрах всичко, освен трика с призрака. Добре се получи.
Даже много добре. - Може да е чудо, Ваше Височество.
Трябва да дойдете при мен в Хофбург, ще устроим специална вечер.
С голямо удоволствие.
Ето, че се договорихме.
Софи.
Събираме най-добрите умове на Империята.
Тогава ще имате достойни противници.
И аз ще подготвя нещо по-специално.
Може да Ви накарам да изчезнете.
О, Господи! В момента, в който той й предложи да излезе на сцената,
чух звука от падащи пари.
Сега вече всяка състоятелна жена във Виена ще иска да излезе на сцената.
Ама какъв позьор е тоя само!
Баща му би умрял, ако видеше как се държи синът му.
И тя не ми се видя щастлива. - Какво да се прави, време е да свиква.
В смисъл? - Тя ще се омъжва за него.
Наистина ли? - Макар че според мен рискува много.
Защо?
Той обича от време на време да бие любимите си другарки.
Даже казват, че е блъснал една от тях от балкона,
за да скрие следите от побоя.
За господин Айзенхайм.
Здравей, Софи.
Щом излязох на сцената,
ти ме позна, нали? Веднага, нали?
Трябваха ми няколко мига, но... Да, познах те.
Можеше поне да кажеш нещо. - Помислих, че ти също ще ме познаеш.
Да, бих те познала.
Бих дошла на следващото представление и бих се качила отново на сцената,
бих се приближила към теб и бих се здрависала, а на теб щеше да ти се
наложи да покажеш цялата си ловкост. - На теб ти е нужна ловкост.
Не разбирам защо.
По същата причина, поради която считаш за благоразумно
да се срещаме в карета.
Това е игра, която съм принудена да играя.
Следена съм навсякъде. Смята се, че е заради безопасността ми.
Да.
Е, какво...
Скоро ще имаш повод за поздравления.
За какво?
Ще ставаш принцеса. - Това още не е решено.
Макар че в това има известна доза истина.
Знаем се от много години, семействата ни са в прекрасни отношения...
Той е много интелигентен.
Даже твърде много, което понякога му пречи.
А на теб ти е провървяло.
Успял си да си извоюваш свобода.
Често съм мечтала...
За какво?
Да те видя отново.
Ето че ме видя. - Да.
Видях те.
Ще чакам срещата в Хофбург. - До нови срещи.
Ето рапорта за херцогиня фон Тешен. - Нещо интересно?
Вижте сам.
С илюзиониста?
Половин час пътуваха с каретата, а после той слезе около театъра.
Какво ще заповядате да правя?
Добър ден.
Да Ви поканя на питие?
Моля.
Не искате ли нещо за хапване или някаква напитка?
Не, благодаря. - Господин Айзенхайм,
ще Ви задам един въпрос,
който може да Ви се стори не особено дружелюбен,
но, уверявам Ви, съвсем не искам да Ви обидя.
Какви отношения Ви свързват с херцогиня фон Тешен?
Прав сте, въпросът не е дружелюбен.
Да, затова Ви и предупредих.
Виждате ли...
На някои разходката с карета може и да им се струва абсолютно невинна,
но аз искам да изясня какво всъщност се е случило.
Добре. С херцогинята се познаваме от деца.
Познавате се? - Ние сме приятели.
Баща ми беше дърводелец, майстор на скъпи мебели.
Правеше мебели за фамилното им имение.
Синът на дърводелеца се е сдружил с... - Някой е подал жалба ли?
Ако беше постъпила жалба, щяхме да имаме друг разговор на друго място.
Да...
Той възлага на Вас такъв тип въпроси, така ли?
Аз съм само обикновен служител, господин Айзенхайм.
А аз чух съвсем друго. Чух, че съвсем скоро ще станете шеф на полицията.
Или даже кмет на Виена. Или ще се издигнете дори още по-нависоко.
Каквато е волята Божия...
Главното е той да не разпусне Парламента, преди да попаднете в него.
По някои въпроси принцът е привърженик на прогреса.
От него ще излезе добър император.
Казват, че сте много близки. Значи, и с Вас всичко ще се нареди прекрасно.
Чуйте...
Да, хората действително говорят, че съм много близък с принца.
Но истината, г-н Айзенхайм, е, че аз съм син на обикновен месар.
А той е престолонаследникът. Колко близък мога да бъда с човек като него?
Разбирате ли накъде клоня?
Не се заблуждавайте, че можете да играете с него като с равен.
Служа му достатъчно добросъвестно.
От много, много години...
И Ви уверявам, че няма такъв фокус, който те още да не са виждали.
Вече не си струва.
Човекът, който тази вечер ми е на гости,
не е артист, играещ на сцена,
а по-скоро вълшебник, продал душата си на Дявола.
И получил срещу това невероятна сила.
Или поне някои от нашите приятели се опитват да ни убедят в това.
Не се плашете - всичко, което ще бъде извършено днес, си има обяснение.
Всички тайни ще бъдат разкрити. - Правилно, правилно.
Браво, браво.
Погледнете!
А този кой е? Императорът? - Да, бащата на Леополд.
Не знаех, че и той е поканен.
Бих искал да отбележа приликата с баща ми, макар стилът да е доста съвременен.
За съжаление не съм добър художник.
Да, но тази картина практически няма следи от четка, вижда се ясно.
Но цветът...
Трябва да се дължи на някое вещество, влизащо в химическа реакция с хартията.
Възможно е да имате спрей в ръкава си. Ще позволите ли?
Може ли?
Така ли мислите? - Да, така мисля.
Позволете му да продължи.
Да не би да искаш отново да си седна на мястото?
Да, искам.
Той се опитва да те измами!
А аз се опитвам да те просветя. Каква по-благородна задача?
Бихте ли светнали лампите, ако обичате,
за да вижда Негово Височество по-добре?
Слушай, Леополд, нека да преминем нататък!
Той има право! - Достатъчно, Леополд, не пречи!
Е, добре.
Предлагам една по-трудна задача.
Опитайте се да ни поразите, ако това, разбира се, е възможно,
без цялата Ви... техника.
Разбира се.
Имате прекрасна сабя.
Мога ли да я погледна? - Разбира се.
Ще позволите ли?
Кое е това, което дава власт на човека?
Умението да управлява?
Или божественото предназначение?
Всички сме чували историята за меча с името Екскалибур.
Неговото могъщо острие се вклинило в голям камък...
и останало там.
Много достойни рицари се опитвали да извадят меча от камъка,
но само Артур успял да го направи.
Доказвайки с това правото си на престола.
А кой от вас е способен да извади тази сабя? Може би Вие, господине?
Ще можете ли да го направите?
Нищо чудно, нали? - Или може би Вие?
Така, братовчеде, ти можеш.
Дърпай, ще успееш!
Дърпай здраво! - Да, можеш да го направиш!
По-силно!
Дълго ще управляваш.
Благодаря Ви за търпението. Благодаря.
Не я ли извадиш, няма да си император! - И баща ти ще живее 100 години...
Мечът е в ръцете на Артур.
Стигат празни развлечения за днес.
Каня всички ви на сериозен разговор и да пийнат по едно питие.
Прекратете представлението му.
Но той е много популярен... - Сигурен съм, че ще намерите начин.
Защо постъпи така? - Дадох му само това, което искаше.
Какво се е вселило в теб, това е глупаво!
Херцогиня фон Тешен, да вървим, скъпа.
Не бива да караме принца да чака.
Хареса ли Ви представлението?
Беше великолепно. - Да, забавно...
Кой ти помогна да ме намериш?
Импресариото ти.
Казах му, че ако иска да остане във Виена, трябва да ми помогне.
Значи, искат да ме изгонят от града? Прекрасно.
Ще си тръгна с удоволствие. - Спри!
Дойдох, за да ти помогна.
За какво?
Какво те интересува какво ще стане с мен?
Ти ми беше приятел. Аз ти оставам приятел и досега.
Познавахме се за малко и отдавна. Въобще не знаеш какъв съм аз сега.
Тогава защо говориш с мен?
Защо изобщо...
Запазила си го...
Гледах снимката ти,
опитвайки се да си представя къде си сега.
Нощем сънувах, че съм избягала с теб.
А после се събуждах и разбирах къде съм.
В сънищата ми имаше къса коса и нямаше брада.
Накъде тръгна тогава?
До фермата на чичо ми в Прага.
Колко екзотично...
Бях в Русия, после - в Мала Азия,
прекарах много години в Ориента...
Много... - Знаех, че ще се върна.
Все се надявах, че ми остава още малко и ще я разкрия.
Кое? - Главната тайна.
Видях удивителни неща,
но не можах да забравя лицето ти.
И това беше единствената тайна, която не можах да разгадая.
Той иска да го придружа до Будапеща. И там ще обявим годежа.
Той иска... Иска унгарците да го подкрепят
и да го въздигнат на престола.
Сигурен съм, че баща му има какво да каже за тези сметки.
Той се готви да свали баща си. - Това може да свърши зле за него.
За теб също.
Не бива да се обвързваш.
Аз играя особена роля.
Ще получи поддръжката на Унгария едва когато се сроди със семейството ми.
Остави го. - Не е толкова просто.
Отмени годежа и, моля те, тръгни с мен.
Или не казвай нищо. Просто ще те отведа.
Той ще ни преследва,
докато сме живи.
А ако ни намери, обезателно ще ни убие.
Погледни ме.
Искаш ли да заминеш с мен?
Да, искам.
Най-после. Както и предсказвах - спряха ни.
Сега доволен ли си?
Постигна ли своето?
Това, че вече сме продали всички билети за бъдещите представления, не е важно.
Не!
Затова пък ти се доказа. - Имаме ли пари?
Какво? - Имаме ли някакви спестявания?
Да, но бихме могли да заработим много, много повече.
Ще си помисля.
И всичко от другата сметка. - Разбира се, господин Айзенхайм.
Благодаря.
И нямате никакви съмнения, че е била херцогиня фон Тешен?
Мога да се заложа главата си.
А какво имаше в куфара? - Не знам.
Той е в първия вагон.
Тази карта ще ви помогне да намерите мястото на срещата.
Когато всичко бъде готово, вие с нея ще заминете, а аз ще ви догоня.
А тя разбира ли до какво ще доведе това? - Изцяло и напълно.
Не разполагаме с много време.
Както знаете, понякога негласно съпровождаме херцогиня фон Тешен,
обезпечавайки защитата й.
Вчера през деня са я видели в компанията на друг мъж.
Какъв мъж? - Айзенхайм, илюзионистът.
И какво са правили? - Те са се срещнали, а после...
Прегръщали са се, целували са се? Прелюбодействали са?
Не са видели такова нещо.
Но имам основания да предполагам, че замислят нещо такова.
Възможно е да се готвят да заминат заедно.
Макар че не бих могъл да съм сигурен. - Благодаря, инспекторе.
Можем да изясним по-подробно информацията.
След обяда е ходил до Виена при баща си.
Очакваме го съвсем скоро.
Каква изненада!
Мислех, че тук не ти харесва.
Мислиш се за много умна?
И много демократична
по въпросите за приятелството, нали?
За какво говориш? - За твоя приятел, вълшебника.
Била си с него.
Вярно е. Ние дружим от деца.
А с всичките си приятели от детството ли спиш?
Нямам намерение да търпя подобен тон.
Ще разговарям с такъв тон, с какъвто искам!
Ти си пиян. - Ти вече не си млада, нали?
Майка ми е била на 16, когато се е омъжила за баща ми. А ти?
Ще има ли някаква полза от теб?
Опитваш се да ме опозориш ли? - Това няма отношение към теб.
Не, има, и то непосредствено! Никога няма да разделя с теб ложето,
ако ти си спала с него!
Ти просто не разбираш.
Изобщо не се каня да деля с теб едно легло.
И в Будапеща няма да дойда с теб. Не искам да участвам в плановете ти.
Няма и да се омъжа за теб.
Надявам се да не си била толкова глупава да му разкажеш за всичко.
Ако заради теб се провалят плановете ми, няма да си ми нужна повече.
Разбираш ли?
Утре ще дойдеш с мен в Будапеща.
Препоръчвам ти по-отрано да си стегнеш багажа и да се приготвиш за заминаване.
И повече не си и помисляй да ме позориш.
Сбогом.
Какво означава "Сбогом"?
Я се върни!
Върни се!
Ще правиш всичко, което ти кажа! Курва!
Накратко: стой далеч!
Моля те! Недей!
Не, оставете това. Няма да вземаме фенерите.
Херцогиня фон Тешен!
Оглеждайте внимателно!
Насам!
Намерихме я! Всички насам!
Стой!
Видяхте ли я да седи до него във влака?
Не, господине.
Чакахме ги във Виена, но те тръгнаха от Баден.
Само предположихме, че тя е с него.
Да съобщим ли на принца в Будапеща?
Вече му съобщиха.
А Вие кой сте? - Аз съм семейният лекар.
А Вие? Старши инспекторът? - Да, точно така.
Разбирате ли, че трябва да я огледам? - Естествено, че разбирам.
Добре, добре...
Установихте ли причината за смъртта? - Голямата кръвозагуба...
От лявата страна на шията има голяма порезна рана,
нанесена с нож или сабя.
Ще позволите ли да погледна?
Инспекторе, няма да търпя това. И принцът не би го одобрил.
Това не Ви е представление.
Безусловно сте прав.
Благодаря, докторе.
Възможно е да е грабеж. Може би цигани?
Брилянтите й са си на мястото... - Инспекторе! Трябва да знаете нещо.
Да, а какво именно?
В гънките на роклята й намерих този скъпоценен камък.
За последен път са я видели в четвъртък, когато е отивала до
ловния замък на Императора. Конярят заявява, че е била там около 20:30 часа.
Но защо е била сама?
Вие знаете. Той е направил това!
Кой какво е направил? - Принцът.
Той я е убил и това ви е добре известно.
Сигурен съм, че принцът няма нищо общо. Сутринта замина за Будапеща.
Убил я е преди да замине.
Фактите не потвърждават това.
Тя го напускаше. - Заради Вас ли?
Да. - Това е глупост, г-н Айзенхайм.
Убил я е, защото не е можел да я пусне.
Тя е знаела тайната му. - Каква тайна?
Питайте инспектора, той е в течение. - Прекратете незабавно!
Напълно ли са Ви купили? - Не, не напълно.
Затова Ви съветвам да се въздържате от обвинения,
особено по адрес на Негово Императорско Височество.
Иначе самият Вие може да се окажете зад решетките.
Къде е пазачът, който е пазил вратите?
Той е бил заедно с принца.
Някой от прислугата виждал ли я е?
Всички са спели. - А той?
Когато тя пристигнала, той е отвел коня й до първата конюшня.
Така...
Тук ли?
Нямате право да оглеждате императорските владения.
Благодаря Ви, но знам това.
Какво правите?
Водя разследване.
Решихте да послушате вълшебника, така ли?
Всичко сочи, че той го е извършил.
Не, не мисля така.
Принцът се върна.
Негово Височество принц Леополд! Отворете портите!
Старши инспекторе, трябва да се махаме оттук. Тръгваме ли?
Какво успяхте да изясните?
За последен път е видяна именно тук.
Да, и след не много дълъг разговор я изгоних навън. Самоубила ли се е?
Не, определено е убита.
Има ли заподозрени? - Скоро ще има.
Същата седмица арестувахме един човек и му предявихме обвинение в убийство,
но аз знаех, че това няма да удовлетвори Айзенхайм.
И заповядах на хората си да продължат да го наблюдават.
В края на краищата той се съвзе от мъката си и даже купи един театър.
Перфектен е.
Уволни импресариото си и започна да подготвя изцяло ново представление.
АЙЗЕНХАЙМ
Кой е този?
Казвам се Франко.
Откъде сте?
От Рим съм. Баща ми се занимава с шлифовка на диаманти.
Как се оказахте тук тази вечер?
Не знам.
Жив ли сте?
Разкажете нещо за отвъдния свят.
Да, разкажете! Вие сигурно знаете много неща - тайни...
Вижте, какво става с него?
Не, не...
Това е вълшебство!
Никой не разбира, че това е фокус.
Господин Айзенхайм, елате при нас!
Кажете ми какво ще се случи с мен през тази година!
Публиката винаги приемаше Айзенхайм с ентусиазъм,
но сега започнаха да му оказват още по-горещ прием.
Ето го, вижте!
Това е той.
Да, това е той - вълшебникът. Пуснете го да мине!
Вижте, вижте!
Мадам, моля Ви. Проверете.
С всички тези духове, с демонстрирането им пред широка публика,
Айзенхайм ни даде убедителни доказателства
за безсмъртието на човешката душа.
Душата е реабилитирана пред лицето на съвременния научен материализъм.
Спиритическите му опити ще издигнат човечеството до ново морално ниво.
Така се заражда революционно движение,
което ще превърне старата империя в абсолютно нова република.
Мислите ли, че Айзенхайм е революционер?
Защо трябва да се безпокоя за някакъв фокусник?
Той доказа, че не е просто фокусник, Ваше Височество.
Той е шарлатанин и измамник.
Ако заяви, че обладава свръхестествени способности, дайте го под съд.
Първо трябва да докажем това.
Ами докажете го! Разберете как прави триковете си и го арестувайте!
Всичко това е доста груба демонстрация, инспекторе,
но ще успеете да разберете как работи всичко това.
Да, виждам. Не е лошо, не е лошо...
Нужен ни е вътрешен човек в трупата им.
Тези са азиатци, нищо няма да ни кажат. Вече опитах.
Значи, опитайте нещо друго.
По-бързо, моля Ви!
Само си помислете - истинско преселение на духове!
Видях това с очите си!
Представяте ли си?
Какво се е случило тук?
Един от призраците от театъра пробяга по улицата.
Ето там, момченце. - Да, така беше.
Глупости.
Да, лично го видях!
Къде беше той? - Ето там.
Видяхте ли го?
Чудо! Това беше истинско чудо!
Той беше ето там, видях го, кълна се!
Той беше там, отвън.
Къде го водите? Той не е направил нищо лошо!
Искам да знам как вършите това.
Първо портокалът, а сега и това...
Толкова ли са интересни за полицията професионалните ми тайни?
В противен случай ще бъда принуден да Ви арестувам.
На какво основание?
Като начало - за мошеничество.
Моля за извинение, старши инспекторе. - Какво има?
Не е зле да погледнете какво става на улицата.
Кои са тези? - Негови поклонници.
Боже мой, ама Вие сте имали верни последователи?
И какво очакват те от Вас? - Нямам понятие.
А какво казват шпионите Ви?
Възможно е да планирате събаряне на монархията.
Защо? Защото принцът е убиец?
Той не е убиец. Истинският убиец е в затвора. Вече си призна.
Той не е виновен.
Не можете да знаете. - Затова пък Вие знаете.
Господин Айзенхайм, Вие също ще се озовете в затвора,
ако незабавно не ми разкриете всичките си планове.
Той е невинен! - Освободете го!
И присъдата ще бъде още по-тежка, ако тълпата се опита да атакува сградата.
И така?
Какво правите? Стойте!
Спрете!
Изслушайте ме, моля ви.
Трябва да ме изслушате.
Благодаря за това, че дойдохте.
Преди малко говорих със старши инспектора.
Струва ми се, че е станало сериозно недоразумение.
Искам да знаете, че всичко, което сте виждали на представленията в моя театър,
е илюзия. - Чухте ли, чухте ли какво каза?
Фокус.
Далеч от реалността.
Не мога да вдигна любимите ви хора от гробовете им.
Не умея и да получавам съобщения от онзи свят.
Простете ми, ако съм ви дал празни надежди.
Стремях се само да ви забавлявам.
И нищо повече.
Много съм ви благодарен за поддръжката,
но сега трябва да се разотидете по домовете си.
Моля ви, прибирайте се.
Обясних им всичко. И не съм мошеник.
Свободен ли съм?
Той е по-умен и по-хитър от Вас.
Не мисля, Ваше Височество. - Подвеждате ме.
А аз Ви се доверявах...
Струваше ми се, че Вие сте точно човекът,
когото бих могъл да взема със себе си, възкачвайки се на трона.
Нима съм сгрешил? - Не сте сбъркал, Ваше Височество.
Трябват ми хора, които могат да изпълняват задачите, които им поставям!
А съм заобиколен от глупаци. Принуден съм всичко да върша сам.
Съдейки по всичко, и тази работа също.
Как изглеждам? - Като че сте от простолюдието,
Ваше Височество.
Мисля, че ще ми хареса.
Никой няма да Ви познае. - И по-добре.
Не се приближавайте, не искам да бъда в компанията на полицай.
Херцогинята! Това е тя!
Коя сте Вие? Херцогиня фон Тешен?
Да.
Какво се е случило с Вас?
Убиха я.
Убиха ли Ви?
Кой Ви уби?
Арестуваха ли убиеца? Моля Ви, кажете ни!
Кой Ви уби?
Той се намира... тук.
Кажете ни, кажете кой е той? Принцът ли направи това?
Веднъж вече той уби жена.
Но принцът не е тук!
Принцът я е убил! Това не бива да му се размине!
Старши инспекторе, уверен ли сте, че наистина сте арестували убиецът?
Уверен съм, извинете. - А разследвахте ли принца?
Ако това се окаже истина, той трябва бъде подведен под отговорност.
Тези фокуси не са никакво доказателство. Как се казвате?
Какво значение има това?
Съветвам Ви първо да мислите, а после да говорите...
Тази актриса не прилича на Софи.
Но зрителите са тъпи и той го знае. Той ги манипулира.
Самият той нищо не каза. И актрисата не му каза нищо такова.
Но той им даде възможност да си повдигат обвиненията,
като предварително е заплатил услугите на тези кресльовци, разбира се.
Надявам се, че си отбелязахте кои бяха тези негодяи?
За съжаление в залата имаше твърде малко агенти.
Искам на следващото представление да ги арестувате.
Всички до един. Айзенхайм и трупата му.
Искам неговата съдба да послужи като предупреждение за последователите му.
Вчера извършихте голяма глупост.
Да... Няма да можете да го унищожите. Никога.
Няма да можете да разрушите и монархията.
Ето че започвам да разбирам.
Тогава не викайте повече духа й!
И не провокирайте хората да задават въпроси!
Господин Айзенхайм, не искам да Ви арестувам.
Бог вижда, че съм циничен човек, но,
ако се окаже, че духовете, които викате, са реални,
още повече, че даже аз признавам, че сте необикновен човек,
и ако всичко това е само трик, то е доста впечатляващ.
Бог Ви е наградил с особена дарба.
Не ме принуждавайте да Ви тикна в затвора!
Обещайте повече да не правите това!
Обещавам, че ще Ви хареса представлението ми.
Какво се опитвате да постигнете? - Нищо.
Защо Ви беше да викате духа й?
За да бъда с нея.
За да бъдел с нея...
Готови ли сте с всичко?
Безусловно. Опитваме се да разберем накъде ще побегне.
Въобще не е задължително да избяга, та да има охрана по всички прозорци и врати!
Да, господине.
Искам да ти се извиня за поведението си
и ако ме изслушаш, съм готов да ти се отблагодаря.
Даже не знам...
Ще бъдеш доволен, Йозеф.
Знаеш ли, сега съм много зает.
Нали не мислиш, че съм стоял на едно място и съм чакал кога ще се върнеш?
Не, не, разбира се.
Искам ти да се заемеш с управлението на моите финансови активи.
На всичко, което имам.
На всичко.
Тоест на всичко? - Да.
Включително сградата на театъра
и приходите от днешното представление,
които ще ти предоставя като благодарност за помощта.
Какво ще кажеш?
Но разбира се. Съгласен съм. - Добре. Благодаря.
Да обявя ли тази вечер излизането ти на сцената?
Не. Стой и гледай представлението.
Моля за извинение. Аз съм Йозеф Фишер, импресариото на Айзенхайм.
Да, помня Ви.
Какво става, толкова полиция? - Безопасност, г-н Фишер, безопасност.
Смятате да арестувате Айзенхайм? - Всичко зависи от него самия.
Това е херцогиня фон Тешен!
Виждате ли? - Гледайте, гледайте!
Защо Ви убиха?
Исках да го напусна. - Кого?
Принцът?
Но разбира се, принцът го е направил!
Няма да търпим това!
Опитах се да си тръгна.
На шията си имах медальон, но сега го няма, загубен е.
Моля Ви, кажете, кой Ви уби?
Принцът ли беше? - Трябва да направим нещо!
Хайде, тръгвай!
Ей, там, отпред, успокойте се!
Ходом, марш!
От името на Негово Императорско Величество и властите на Виена
заповядвам да бъде арестуван Едуард Абрамовиц,
известен още под името Илюзионистът Айзенхайм.
Предявени са му обвинения в шарлатанство,
нарушение на обществения ред и заплаха за безопасността на Империята.
Не!
Моля ви, махнете се!
Махнете се от сцената! Вън!
Той изчезна!
Намерете го!
Къде е той? - Той беше тук...
Каква е тайната на фокуса? - Това не е фокус...
Каква е тайната? - Никой не знае...
Проклятие!
Всички по местата си! Обкръжете сградата!
Портокаловото дръвче
Заповядах на кочияша да откара сабята в полицейското управление.
Моите хора ще я огледат и ще проверят дали камъкът, който беше намерен в
роклята на херцогиня фон Тешен, е от нея, макар аз да не се съмнявам в това.
И след всичко това дойдох при Вас. А Вие ми казвате, че съм закъснял.
Откраднал сте собственост на нашето семейство.
В сравнение с убийството това е същинска дреболия.
Даже и това да е истина, не е във Вашата юрисдикция.
Това е вярно. Тук можете да правите каквото си поискате,
без да се опасявате от последствия.
Няма и кой да Ви накаже.
С едно изключение.
И кой е той? - Императорът...
Той едва ли ще се съгласи да предаде короната на убиец, не е ли така?
Той няма да Ви повярва.
Може би.
Но аз пратих подробен доклад в Генералния щаб, в който,
между другото, описах и плана Ви за сваляне на Императора.
Знам, че ще се вслушват в това.
Няма да можете да узурпирате трона с моя помощ.
Значи не искате да станете шеф на полицията,
кмет на Виена... Или барон и аристократ?
Боя се, че за това и дума не може да става.
Той ви мами. Манипулира Ви.
Та нали по време на онова представление сабята ми беше в неговите ръце?
Можел е да свали няколко камъка, а после да ги подхвърли...
Бил сте пиян.
Всичко това е фокус. Илюзия.
Понякога и истината е само илюзия.
Трябва да ми върнете сабята. - А иначе?
Ще стрелям, и в това не може да има съмнение.
На съвестта Ви ще лежат два живота - на инспектор и на херцогиня.
Убийте се сам.
Извършете самоубийство, защото ме подведохте.
Офицерите от Генералния щаб вече са тук.
Получили са разпореждане.
Какво искате? - Не искам нищо.
Прекрасно... Прекрасно. Щом ще е нищо, нека бъде нищо.
Господа...
Ситуацията е пределно ясна.
Заобикалят ме сбирщина идиоти.
Баща ми ще доведе империята до разруха.
Но никой няма да забележи това,
защото никой не желае да направи нещо за нейното спасение.
Предлагах да започнем да чистим конюшните, а Вие ме предадохте.
Безродни негодници ще управляват страната.
Ще крещят на хиляди гласове,
но няма да правят нищо. Нищо! Нищо!
Аз направих всичко, което можах.
И даже повече.
Много повече.
Ваше Височество, там ли сте?
Ваше Височество, отворете вратата! Моля Ви!
Отворете вратата!
В името на баща Ви настоявам да отворите вратата!
Трябва да отворите вратата!
Всички сте глупаци.
Моля Ви, Ваше Височество!
И нямам намерение да търпя това.
Нямам намерение...
Разбийте я! Разбийте я!
Какво стана?
Принцът току-що се застреля.
Вие ли сте старши инспектор Ули?
Преди време бях.
Портокаловото дръвче
Ей, ти! Кой ти даде това?
Кой ти даде това?
Господин Айзенхайм.
Кога?
Проклятие!
Пази се!
По вагоните! - Вашият билет, моля.
По вагоните!
Изглежда, че се е върнал. Трябва да го последвам.
А тя разбира ли до какво ще доведе това? - Изцяло и напълно.
Мислите, че зад всичко това стои Айзенхайм?
Та какво значи да умреш?
Какво искате? - Да бъда с нея.
Да бъда с нея!
Старши инспекторе, трябва да знаете едно нещо.
Имате прекрасна сабя. Може ли да я погледна?
Ти си пиян! - И двамата ли сме пияни?
Той е шарлатанин и хитрец. Той е скроил всичко.
Портокаловото дръвче
Всичко, което видяхте, е илюзия. Трик.
Превод от руски: Стефан Редакция: WIGGER